Kör. Kör!
- Saul? - Vad är det?
Carrie är i telefonen.
- Var är du? - På väg till Mellat Park.
Fan, Carrie. Du borde sitta på planet till Genève.
Han gjorde det, Saul. Brody dödade Akbari.
- Vad pratar du om? - Han slutförde uppdraget.
Hur vet du det?
Jag har pratat med honom. Han ringde från Akbaris kontor.
- Tror du på honom? - Vad menar du?
- Du hörde vad jag sa. - Ja, jag tror på honom.
Om jag vore Akbari och hörde talas om en CIA-insats i mitt område...
då skulle jag ingripa.
- Det är inte det som har hänt. - Det vet du inte.
- Var är Brody nu? - Han är på väg hit.
Glöm inte möjligheten att han leder säkerhetsstyrkor till dig.
Finns det nån person i världen som du litar på?
Du vet vad som händer om du åker fast?
Ja, det vet jag.
Vi förnekar all kännedom om dig.
Vi kan inte förhandla fram ett frisläppande.
- Så får det bli. - Herregud, Carrie.
Även om du har rätt om Brody...
tar han sig aldrig ut ur Teheran.
Vi klarar det om du godkänner planen för att ta honom ut ur landet.
Först måste jag få Akbaris död bekräftad.
Bekräfta det nu.
Ring upp Javadi.
Ut med dig. Ut!
Gå iväg!
Gå!
Vänd dig om.
Ge mig din telefon.
Ge mig din telefon!
Kom igen.
- Flytta på dig, jag kör! - Du skrämde livet ur mig.
Jag måste vara säker på att ingen följde efter dig.
- Vart är vi på väg? - Vi ska byta bil.
Min står på andra sidan parken.
Sen kör vi österut.
- Österut? - Till ett gömställe i Garmsar.
- Och därefter? - Då är det upp till Saul.
Lägg dig ner.
Det är inget påhitt.
- Är du hundra procent säker? - Hundra procent.
Akbari är död.
Det var som fan.
Var är han?
Brody? Jag vet inte.
Kom igen, Saul.
Just nu jobbar du på en plan för att få ut honom ur landet.
- Planen skrotades för sex dar sen. - Bra.
Jag har precis blivit chef för jakten på honom.
Jag behöver få honom gripen och ställd inför en domare imorgon.
Jag vet inte var han är.
Du förstår nog inte situationen.
Ju längre han håller sig undan, desto svagare verkar jag...
och då har jag mindre chans att få ersätta Akbari.
Han är tillsammans med Carrie, eller hur?
Det är därför du är så förtegen.
Lyssna nu.
Du och jag måste fundera på värsta tänkbara scenario.
Som är?
Att han och Carrie fångas tillsammans.
Då förlorar jag möjligheten att styra det som händer.
Berätta var han är så att jag kan skydda henne.
Jag hör av mig.
Ja?
Han är övertygande. Det är det enda jag kan säga.
Hade du talat om var de är?
Ja.
Till och med efter det Brody lyckades göra idag?
Jag skulle väga det mot sannolikheten att de kan ta sig till gömstället.
Saul.
Det är din sista dag som CIA-chef.
Du kanske vill ta det lugnt.
Nej.
Initiera planen som tar honom ut ur landet.
Jag föddes ute i öknen.
Gjorde du?
I Mojaveöknen.
Min pappa var stationerad där.
Vid Air Ground Combat Center.
Att jag inte visste om det.
Han lever i alla fall inte längre.
Det här skulle krossa hans hjärta.
Det kommer en bil.
Okej.
Hur långt har vi kvar?
Ungefär 8 mil.
- Var finns toaletten? - Där.
Vi har viktiga nyheter från Iran...
där tv-bolaget IRIB rapporterar om lönnmordet...
på general Danesh Akbari...
en hög officer i det iranska revolutionsgardet...
och ledare av specialstyrkorna.
- Scott. - Uppgifterna är inte bekräftade-
Vad blir det, Afghanistan eller Turkiet?
DEVGRU plockar ihop ett team som tar honom till Afghanistan.
Visa mig.
Vi har 16 män och fyra helikoptrar: Två Black Hawk och två Chinooker.
Två Black Hawk går in i iranskt luftrum på den här platsen.
I den inledande planen avleds de norrut vid Torbat-e Heydarieh...
längs med saltöknen...
och tar sig direkt ner till koordinaterna där Carrie befinner sig.
- Hur lång tid tar det att flyga? - Det tar ungefär 210 minuter.
Och de två Chinookerna?
Jag antar att de stannar på afghanska sidan och stöttar oss.
Om helikoptrarna får problem...
eller om flottans specialförband måste skjuta sig ut ur Iran.
- Det där gillar jag inte. - Det gör inte JSOC heller.
Vi har inte övat för den här insatsen.
Irans gränser bevakas nog av kinesisk radar som upptäcker smygteknik.
Jag framför din oro till chefen.
Är det fortfarande mr Berenson eller är det mr Lockhart?
Det är mr Berenson i ytterligare 11 timmar och 10 minuter.
Tack.
- Det blev snabbt kallt. - Ja.
Vi kan få stanna här några dar.
Det finns värre ställen.
Hur är det med dig?
Jag dödade en man idag, Carrie.
Han var en dålig människa, Brody.
- Ja, jag förstår det. - Han var värre än dålig.
Han skickade iväg tiotusentals ihopkedjade barn...
in i striden, ofta för att röja minfält.
- Hej. - Är du och Brody vid gömstället?
- Ja, det är vi. - Du hade rätt om honom.
Han gjorde det han skulle.
- Hälsa att det var bra gjort. - Det ska jag göra.
Jag kommer att hålla mitt löfte att ta honom ut ur landet.
Jag samlar ihop ett team just nu.
Tack, Saul.
Om allt går bra kommer de till er innan solen går upp.
Vi väntar här.
Jag åker till Tyskland i morgon bitti.
- Vi ses vid Ramstein Air Base. - Ja.
- Sover du? - Nej.
Det var Saul.
De tar oss härifrån ikväll.
Det var snabbt.
Han hälsade till dig: "Bra gjort."
Vad som nu menas med det.
Det är mycket för att komma från honom.
Vad händer härnäst?
- Vad menar du? - När vi kommer hem.
Vad händer då?
Jag vet inte.
Vad vill du ska hända?
Ärligt talat förväntade jag mig inte att komma så här långt.
Jag har försökt att inte tänka på det.
Jag har tänkt på det.
Det fanns en man i Caracas.
Han var läkare.
Han kallade mig för kackerlacka.
Det går inte att döda mig och jag sprider elände dit jag kommer.
- Det var hårt. - Men mitt i prick.
Det handlade om min egen försoning.
Det var det du sa.
- Vilket jävla skämt. - Det handlade om försoning.
I vilket universum kan man sona ett mord genom att begå ett nytt?
Du är marinsoldat. Då är spelreglerna annorlunda.
Jag är många saker.
Men jag är inte längre marinsoldat.
Det har jag inte varit på ett tag.
Du tillfrågades för ett uppdrag för ditt land och du gjorde det.
- Är det vad du intalar dig själv? - Det är vad jag tror på.
Att bara skruva upp oss och rikta oss mot målet?
Varför gick du med på det om du tycker så?
Det blir mindre och mindre tydligt.
Jag är gravid.
Va?
Jag är i fjärde månaden. Det är från vår tid vid sjön.
Herregud, Carrie.
Det är redan nog komplicerat.
- Du skulle ha sagt nåt. - Jag säger det nu.
- Du. - Gör inte så.
Jag vet inte heller vad som kommer att hända hemma.
Vilket liv vi kommer att leva. Om vi är tillsammans eller åtskilda.
Men det kommer att finnas liv.
Jag är inte ledsen för det. Inte alls!
Jag tror att en av anledningarna att jag finns till...
var för att träffa dig.
Jag vet att det låter knäppt.
- Är du klar snart? - Nej.
Jo.
Jag tycker inte alls att det låter knäppt.
Jag tycker att det låter som det enda vettiga att hålla fast vid.
Okej.
Vakna.
Skynda dig, de är här.
Hallå?
- Spring, Brody! - Ner på knä.
Upp med händerna!
Brody!
Var tyst.
Lyssna på mig.
- Jag känner överste Majid Javadi. - Var tyst, sa jag.
- Ring honom innan ni gör nåt. - Det behövs inte.
- Det gör det. - Översten känner till det.
Vad?
Hej?
Säg att det som just hände var en del av planen.
Ett ögonblick. Kan ni lämna mig ensam?
- Vad är det som händer? - De har precis hämtat Brody.
- Vilka då? - Specialstyrkorna, Javadis män.
Kan nån berätta vad i helvete det är som händer?
Ni är fegisar allihop.
Vem ringde till Javadi? Vem skickade helikoptrarna till Herat?
Det var jag.
- På vems order? - Presidentens.
Du är ute ur leken, Saul. Nu är det jag som är chef för CIA.
- Jag hade inget annat val. - Vilket jävla skitsnack.
Valet var att avvakta tills Brody tagit sig ut ur Iran.
- Även om jag tycker att det är fel? - Han är en tillgång.
Vi lovade honom fri lejd.
Det är en sentimental idé och har alltid varit det.
- Att vara lojal mot de våra? - Att de är viktigare än uppdraget.
Att Brody grips är bättre för oss än att han kommer tillbaka till USA.
Och bättre för Javadis chanser att bli chef för IRGC.
Det är arvet efter dig vi försöker skydda.
Arvet efter mig?
Ärligt talat vet jag inte vad fan vi håller på med längre.
Vart var du på väg?
Jag antar att det inte var till flygplatsen.
Till farbrorns hus? Masud Sherazi? För att gömma dig?
- Har du hittat nån som håller med- - Försök inte skada honom.
Du missförstår mig.
Gör jag det?
Det har du gjort ända från början.
Du av alla borde förstå att ingen människa bara står för en sak.
Var är Brody?
I Evin-fängelset.
- Jag måste träffa honom. - Det kan du inte.
Ingen får träffa honom.
I morse stod han inför en militärdomstol...
där han dömdes till döden genom hängning.
- Va? - Jag är rädd för det.
Han förklarades vara fiende till staten.
Det får inte hända. Du måste stoppa det!
Det ligger utanför min kontroll.
Den offentliga avrättningen kommer att ske ikväll.
- Ikväll? - Imorgon, för att vara exakt.
Klockan fyra på morgonen.
Precis före morgonbönen.
- Hitta på ett sätt! - Vad händer annars?
Vad kommer du att göra, Carrie? Bränna alla broar?
Allt du har arbetat för?
Jag menar inte vad CIA har arbetat för. Jag menar vad du har arbetat för.
Planen lyckades.
Du och Brody klarade det.
Inte om han dör.
Ännu mer om han dör.
Jag frågade mig själv...
när jag fick veta vad du har gått igenom...
allt lidande, självförnekelsen, att vara lockbete-
Varför?
Varför skulle nån göra det mot sig själv?
Varför skulle du?
Nu tror jag att jag vet.
Det har hela tiden handlat om honom.
Det är vad du bryr dig om.
Det är kanske det enda.
Vem Brody är...
det får Allah bedöma...
men vad han gjorde-
Där finns det inget att diskutera.
Det var uppseendeväckande, och det kan inte förnekas.
Du ville...
att alla skulle se honom som du ser honom...
och det har hänt.
Alla ser honom som du ser honom nu.
Saul, Lockhart och USA:s president. Till och med jag.
- Låt mig få träffa honom. - Det kan jag inte.
Snälla.
Han har frid i sin fängelsecell.
Ett slags frid.
Låt det förbli så.
Låt mig åtminstone få prata med honom.
Ett telefonsamtal i två minuter. Jag begär...
bara två minuter.
Hej?
Jag ringer Saul direkt efteråt. Han löser den här skiten, tar in alla-
Det är över, Carrie.
- Nej. - Jo.
Inte ens allsmäktige Saul kan hindra det nu.
Det vet du inte.
Du slösar bara tid.
Att inge falskt hopp hjälper inte.
Jag vill att det ska vara över.
- Säg inte så. - Jag mår bra.
Det gör jag.
Jag vill att du gör en sak för min skull.
Jag gör vad som helst.
Vad som än händer ikväll vill jag inte att du ska vara där.
- Brody- - Jag menar det.
Gör inte det mot dig själv.
Jag måste vara där. Jag kommer att vara där.
- Nu måste jag lägga på. - Brody?
Kan du-
Kan du vänta lite?
Bara-
Bara nån sekund till.
Hej?
Saul-
Jag vet. Jag fick precis reda på det.
Finns det nåt du kan göra?
- Jag önskar att det fanns nåt. - Det måste finnas nåt.
Jag jobbar inte ens kvar.
Presidenten har sagt sitt.
Men kanske...
Amnesty International eller Human Rights Watch?
Det är för sent för sånt.
Herregud!
Jag beklagar.
Herregud.
Nu går vi.
Nej.
Brody! Brody!
Brody!
FYRA MÅNADER SENARE
- Vad har du tagit med dig? - Baguetterna var slut...
så jag tog croissanter istället.
- Har du sett det här? - Ja.
Vad tycker du?
Vi köper det här stället och åker aldrig härifrån.
"I en överraskande utveckling vid Genève-toppmötet...
har iranska diplomater erbjudit IAEA-inspektörer...
full och obegränsad tillgång till regimens kärnanläggningar...
i utbyte mot att de ekonomiska sanktionerna lyfts." Saul.
Det är du. Du genomförde det här.
Det var inte bara jag.
Det är helt otroligt. Det är hela ditt liv.
Det är höjdpunkten på det du har åstadkommit.
Det kostade mig min karriär.
Ja, men en jävligt bra avslutning.
Följ med mig till Washington.
Jag ska till New York. Jag ska ställa iordning lägenheten.
Det handlar bara om några dar.
Jag vägrar gå in där. Det borde du också göra, som de behandlade dig.
Det är den årliga minnesceremonin.
Vi har 132 nya stjärnor att sätta upp på väggen.
Har du planerat att träffa Carrie?
Jag har ringt några gånger. Och lämnat meddelanden.
- Hon har aldrig hört av sig. - Det är konstigt.
Hon är nog bara upptagen. Du vet hur det är.
- Stig på! Han väntar dig. - Tack.
- Carrie. - Ja, chefen.
Varsågod och sitt.
- Du ser välmående ut. - Och stor.
Jag antar att du snart går på mammaledighet.
Jag behöver nog ta ledigt i ett par timmar.
Vilka nyheter vi fick från Genève.
- Det är fantastiskt. - Saul hade rätt.
Javadi har visat sig vara bra på...
att påverka iransk politik på högsta nivå.
Saul har vanligtvis rätt.
Jag kunde inte behålla honom och jag hoppas att du förstår varför.
Vi kan väl enas om att vara oense när det gäller det.
- Det är skojigt. - Vadå?
"Att enas om att vara oense." Precis så skulle han ha uttryckt det.
Tillbaka till Javadi.
Har du funderat på det vi diskuterade förra veckan?
Det har jag, och ni har rätt.
Om jag är på plats i Istanbul vore det lättare att styra Javadi.
Många menar att det är den viktigaste placeringen i regionen.
Du blir stationschef, den yngsta i byråns historia.
- Kan jag välja mina underordnade? - Till en viss gräns.
Jag vill behålla Tony Shadid för att få en smidig övergång.
- Det fungerar för mig. - Är du med?
- Det är jag. - Utmärkt.
Utmärkt.
Vi lägger tidsplanen under de närmaste veckorna.
Toppen.
- Grattis. - Tack.
- Sir? - Ja?
Angående minnesceremonin på fredag-
Vad gäller det?
Jag tycker att Nicholas Brody förtjänar en stjärna.
Han uppfyller kriterierna, sir.
Oavsett din personliga koppling till honom?
Han var en agent som dog för sitt land.
- Sakta i backarna- - En heroisk insats, enligt mig.
För det första var han rent tekniskt inte anställd av CIA.
Rent tekniskt? Vad är det?
För det andra kastar hans handlingar före uppdraget i Teheran...
en skugga över honom.
Han var en marinsoldat som hölls fången och torterades i åtta år.
Vilka är vi att döma honom?
Det är ingen som dömer honom.
Jag ger honom bara inte en plats på väggarna i den här byggnaden.
Där går min gräns.
Kommer det här att bli ett problem mellan oss?
Nej, sir.
Vi får se. Jag vet inte.
Jag måste sluta.
- Kan jag få en? - Nej.
Ge mig en. Jag ska inte tända den.
Är det nåt som stör dig?
- Lockhart. - Ja, han körde över Saul.
Han placerade mig i Istanbul, som stationschef.
- Herregud. - Ja.
Är det dåligt?
Nej.
Det här är dåligt.
- Det är försent att ångra sig. - Eller hur?
Vad är det som är dåligt med det?
Jag hade inte tänkt igenom det.
Det var för Brodys skull. Jag ville ha en del av honom.
Jag tror att det kallas kärlek.
Det gick så långt, ända till slutet, för att fatta att-
- Det är omöjligt. - Varför det?
- Jag kan inte bli mamma, Quinn. - Varför inte?
På grund av mig, mitt jobb och...
- mina problem. - Alla har problem.
Jag kommer att bli en jättebra stationschef.
Jag kommer att vara orädd, fixerad, och hänsynslös när det krävs...
och av samma skäl kan jag inte-
Barnet är en gåva.
Visst har du ett barn?
Det gick åt helvete.
Det vore tråkigt att se dig göra samma sak.
Varför bryr du dig? Du beställer samma sak varje gång.
Jag vet, men egentligen vill jag pröva mina vingar och flyga iväg.
Kom ner på jorden.
- Ers kungliga höghet. - Men snälla.
Alla i byggnaden pratar om det.
Iran öppnar upp. Vet du vad de kallar dig?
- Mästaren. - Vi hade verkligen tur.
Och under tiden kommer Lockhart att dra fördel av din insats...
i resten av sitt liv.
Jag är förvånad över att inte du fick sparken.
Du har alla kvalifikationer: Erfarenhet, lojalitet och diskretion.
Du kommer att få det bättre i näringslivet.
- Följ med mig. - Det vill jag inte.
Är du säker? Ring ett samtal och du får tredubbel lön.
Nej, jag sitter på livstid.
Dörren står öppen om du ändrar dig.
Det känns som om du redan saknar oss.
Visst skulle du komma tillbaka om Lockhart bönade och bad?
Aldrig.
Du skulle komma på sekunden.
Vad får det lov att vara?
Jag tar en våffla, ta det försiktigt med grädden.
Han beställer samma sak.
Två stycken klassiker.
- Hej. - Hej.
- Hej på dig. - Carrie?
Jag glömde bort att ni skulle komma.
Vi har Maggies alla gamla saker inklusive världens tyngsta spjälsäng.
Oj, vad mycket saker.
Ja, men allt behövs-
Vad är det här?
- Det är en bärsele. Det är enkelt. - Är det?
Ja. Hon sover intill bröstkorgen.
Det är som en ryggsäck fast på framsidan.
- Du kommer att förstå. - Har du nån gungstol?
Jag funderar på att tillverka en gungstol.
- Tillverka? - Jag behöver ett projekt.
Jag ser fram emot när hon kommer.
Hur gick ultraljudet?
Det gick bra.
Hon sa att bebisen är perfekt.
- Ja. - Det är väl bra?
Jag kommer inte att behöva dina saker.
Varför inte?
Jag ska flytta till Istanbul.
Ska du flytta till Istanbul? När då?
Precis efter att hon är född.
Följer hon med dig i bärselen?
Jag kan inte behålla henne.
- Det är det jag säger. - Säg inte så.
Jag vet att det är sjukt, men-
- Jag kan inte. - Jo, det kan du.
Ni två vet hur svårt jag har det.
Jag har tänkt mycket på det här.
Jag tror att hon kommer att ge dig stabilitet...
och att du blir fokuserad och friskare.
Du kommer att bli överraskad över hur mycket du tycker om henne.
- Det finns inga tecken på det. - Det kommer.
Nej, verkligen inte.
Jag känner ingen kärlek.
Allt jag känner...
är rädsla.
Två resor till Bagdad, men en bebis får dig på fall?
- Ja. - Kan vi inte ta en dag i taget?
Du lämnar inte bort barnet! Det var så din mamma gjorde mot dig.
- Pappa! - Om du inte vill ha henne...
tar jag henne.
- Skulle du göra det? - Ja, absolut.
Nu tar vi det lugnt.
Vi kan väl se hur det känns när barnet är fött?
- Jag känner mig rädd! - Jag vet.
Och-
Och ledsen.
Jag är så jävla ledsen.
"Matthew Rogers...
Amanda Salazar...
Anne Schofield...
Henry Stinson...
Katherine Sullivan...
Kenneth Unger...
Cynthia Volk...
och Vanessa Wendenberg."
Det har ingen betydelse när eller var de tjänstgjorde...
eller om deras namn är kända för världen eller bara för oss...
varje kär kollega...
förblir en källa till inspiration och mod.
Alla har kallats för att göra sin plikt...
och alla har ställt upp utan att tveka.
De är våra hjältar.
De är Amerikas hjältar.
Det är så vi minns dem.
Vi tar en tyst minut.
Med det är ceremonin avslutad.
Mottagningen hålls i lobbyn en trappa upp.
- Bra jobbat. Lycka till. - Tack.
Jag sitter här ett tag.
- Hej. - Hej.
Det var ett fint tal.
Han är politiker.
- Hur är det med dig? - Det är okej.
Jag hörde om Istanbul.
- Ryktet sprider sig. - Det är underbart.
Det är vad du alltid har velat.
Du förtjänar det.
Det där är fel. Det är helt fel.
Hur många gånger har jag inte sagt det?
Det är över när det är över. Dags att stänga ner och gå hem.
Men du vann, Saul.
Du vann.
Gjorde jag?
Jag antar det.
Carrie? Det är nåt på gång.
CIA-chefen vill prata med dig.
Saul.
De behöver dig.
Lycka till i New York.
Ta hand om dig.
- Hej. - Hej då.
FÖR ATT HEDRA MEDLEMMARNA AV CENTRAL INTELLIGENCE AGENCY
SOM GAV SITT LIV NÄR DE TJÄNADE SITT LAND
Översättning: Monika Lindell